שְׁכַב, הֵרָדֵם, בֵּן לִי יַקִּיר
שְׁמַע, אֲדַבֵּר שִׁיר;
בִּימֵי קֶדֶם בַּמֶּרְחַקִּים
הָיֹה הָיְתָה עִיר.
אֲבוֹתֶיךָ הַקַּדְמוֹנִים
לְפָנִים גָּרוּ שָׁם;
אֲזַי חָיוּ חַיֵּי אֹשֶׁר,
אֲזַי הָיוּ עַם.
עַם שֶׁאַרְצוֹ תַּחַת רַגְלָיו
זָבַת חָלָב, דְּבַשׁ;
עַם, שֶׁלְּעִתִּים מְאֹד רְחוֹקוֹת
נִמְצָא בוֹ אִישׁ רָשׁ.
אַךְ הָאָבוֹת מֵרֹב טוֹבָה
עָזְבוּ תּוֹרַת אֵל;
וַעֲלֵי שֶׁמֶשׁ הַצְלָחָתָם
עָלוּ עָבֵי צֵל.
וּבְהִתְקַצֵּף אֵל עֲלֵיהֶם
גֵּרְשָׁם מִן הָעִיר...
שְׁכַב, הֵרָדֵם, בֵּן לִי יַקִּיר
שְׁמַע, אֲדַבֵּר שִׁיר:
בַּהֵיכָלִים הַנֶּהְדָּרִים
עַם הִתְיַשֵּׁב זָר;
וַאֲבוֹתֶיךָ נָדִים נָעִים,
נְתוּנִים בִּידֵי צַר.
הַרְבֵּה מֵאוֹת שָׁנִים נָדִים
הֵם גַּם פֹּה גַּם שָׁם;
אַךְ הֵם מְקַוִּים, כִּי יוֹם יָבוֹא –
וְשָׁבוּ לִהְיוֹת עַם.
כִּי כֵן אוֹתָם אֵל הִבְטִיחַ
בְּיוֹם הָאַף הַלָּז,
כִּי יוֹם יָבוֹא וְשָׁבוּ כֻּלָּם
לִחְיוֹת עוֹד עַם עַז.
כִּי יוֹם יָבוֹא – וְקָם מִקִּרְבָּם
כַּאֲרִי נוֹהֵם אִישׁ,
שֶׁקּוֹל יִתֵּן – וְהִתְקַבָּצוּ
אֵלָיו כֻּלָּם חִישׁ;
אָז תִּשָּׁמַע שַׁאֲגַת אַרְיֵה:
"מִי לָעָם – אֵלַי!"
אָז יָרִיעוּ כֻּלָּם, כֻּלָּם:
"הַמָּשִׁיחַ חַי!"
אָז יָעוּפוּ חִישׁ כִּבְרָקִים
דֶּרֶךְ מֶרְחַב יָם
אֶל הָעִיר הַהִיא הַיָּפָה,
שֶׁגֹּרְשׁוּ מִשָּׁם;
וּבִרְצוֹן הָאֵל יָבוֹאוּ
כֻּלָּם אֶל הָעִיר...
עַתָּה שְׁכַב וִישַׁן, בֵּן יַקִּיר,
שְׁמַע אֲדַבֵּר שִׁיר...
שכב, הירדם, בן לי יקיר
שמע, אדבר שיר;
בימי קדם במרחקים
היה היתה עיר.
אבותיך הקדמונים
לפנים גרו שם;
אזי חיו חיי אושר,
אזי היו עם.
עם שארצו תחת רגליו
זבת חלב, דבש;
עם, שלעיתים מאוד רחוקות
נמצא בו איש רש.
אך האבות מרוב טובה
עזבו תורת אל;
ועלי שמש הצלחתם
עלו עבי צל.
ובהתקצף אל עליהם
גרשם מין העיר...
שכב, הרדם, בן לי יקיר
שמע, אדבר שיר:
בהיכלים הנהדרים
עם התישב זר;
ואבותיך נדים נעים,
נתונים בידי צר.
הרבה מאות שנים נדים
הם גם פה גם שם;
אך הם מקוים, כי יום יבוא –
ושבו להיות עם.
כי כן אותם אל הבטיח
ביום האף הלז,
כי יום יבוא ושבו כולם
לחיות עוד עם עז.
כי יום יבוא – וקם מיקרבם
כארי נוהם איש,
שקול ייתן – והתקבצו
אליו כולם חיש;
אז תישמע שאגת אריה:
"מי לעם – אלי!"
אז יריעו כולם, כולם:
"המשיח חי!"
אז יעופו חיש כברקים
דרך מרחב ים
אל העיר ההיא היפה,
שגורשו מישם;
וברצון האל יבואו
כולם אל העיר...
עתה שכב וישן, בן יקיר,
שמע אדבר שיר...
מילים: אהרון ליבושיצקי
(לחנים נוספים לטקסט זה)
לחן: חנינא קרצ'בסקי
|
על השיר
שיר המוכר בלחנים רבים, רובם עממיים. לפירוט כל הלחנים ראו דף השיר בלחן לא ידוע 1.
כל מידע נוסף אודות השיר, כולל הערות, סיפורים, צילומים – יתקבל בברכה לכתובת contact@zemereshet.co.il.
לחנים נוספים באתר
תווי לחנו של חנינא קרצ'בסקי, מתוך "צלילי חנינא"
![לחצו להגדלה](../UserFiles/Image/notes/shkhav_heiradem-khanina.jpg?21720.8)
תגיות
עדכון אחרון: 20.05.2024 18:38:09
© זכויות היוצרים שמורות לזֶמֶרֶשֶׁת ו/או למחברים ו/או לאקו"ם